Dobar dan.
Ja sam Viktor Kiš.
Tema naše današnje emisije je multikulturalizam.
Gosti današnje emisije su učenici Srednje stručne škole „4. jul“ Vrbas,
Snežana Grahovac II.-4 i Katarina Kojić II.-7.
Dobar dan. - Dobar dan.
Kada kažemo multikulturalizam koja je vaša prva asocijacija?
Tim, sloga, sloboda mišljenja.
Različitost, tim, učenje od drugih.
Lijepo, slažem se. Meni je asocijacija povjerenje u druge.
Možete li mi reći njeguje li vaša škola multikulturalnost?
Da, svakako. Kroz raznolike aktivnosti.
Izdvojila bih, recimo, Dane nacionalnih manjina koje smo obilježili na vrlo kreativan i zanimljiv način.
Možete vidjeti na panoima da se u školskoj knjižnici odvija predstavljanje nacionalnih manjina,
kroz ples, glazbu, nacionalne nošnje,
postignuća uspješnih ljudi određene nacije iz lokala,
čitanjem poezije, proznih djela, predstavljanjem knjiga nacionalnih manjina.
Te dane smo posvetili: Dani rusinske nacionalnosti, Dani mađarske nacionalnosti, Dani romske i crnogorske nacionalnosti.
Toga dana se osjetila bezuvjetna ljubav u hodnicima, zraku, među svima nama.
Oprosti što te prekidam. Mislim da nije samo toga dana.
Učenici njeguju interkulturalnost na različite načine, i sama prevencija nasilja to predstavlja, zar ne?
Priča o stereotipima, predrasudama, priča o različitim manirama, različitim običajima, stavovima.
Sjetim se često da naše profesorice govore kako se, nakon izlaska iz škole, nećemo sjećati njezinih predmeta...
...ali prisjećat ćemo se etiketa koje su nam postavljali naši učenici,
tj. takozvani prijatelji, koje su nam dane na temelju našeg izgleda, našeg podrijetla, podrijetla naših roditelja, tj. verbalno nasilje.
U pravu si, Snežo. To zaista umije zaboljeti.
Čini mi se da je vaša škola sudjelovala u projektu koji se naziva „Ljepota različitosti“?
Jest. Projekt je obuhvatio sve o čemu sada pričamo.
Naši učenici su imali priliku posjetiti Sarajevo i Berane te smo i mi njih ugostili.
Nezaboravno iskustvo različitih običaja, manira, naglasaka.
I mislim da je to bilo čak i savršeno bogatstvo, stjecanje nekih novih prijatelja.
Vi zaista posvećujete pozornost tome. Imam dojam da tu ima mnogo aktivnosti.
Zaista jest tako. Recimo, na satima građanskog odgoja se provodi aktivnost „Obuj tuđe cipele“.
Dodijeli nam se određena uloga, npr. romski dječak u popravnom domu, ravnatelj škole Crnogorac, djevojčica rusinske nacionalnosti...
...majka dvije djevojčice Slovakinja, Musliman koji je u srpskom kraju.
I nakon dobivenih uloga, koje prešutimo ostatku razreda, nastavnici postavljaju pitanja koja nam osvijeste koliko diskriminacije donosi naše podrijetlo,
naše predrasude i stereotipe. I tada shvatimo koliko je važno jesu li nam jednake početne pozicije,
koliko je važno biti empatičan.
Mislite li da možete biti ponosni s obzirom na to koliko nastojite da ozračje u školi bude doslovno prezentacija multikulturalnosti?
Mi jesmo ponosni i imamo jednu poruku za kraj:
Širom otvorite oči za sve razlike oko vas
i vidjet ćete da su ljubav, osmijeh i zagrljaj svagdje potpuno jednaki.
Hvala Snežani i Katarini. Hvala i Vama!